Krook!
Kom herop med et lys! Kan du høre mig?
Ja, mr. Tulkinghorn. Hvad er der nu galt med ham?
Jeg er på vej, mr. Tulkinghorn!
Gik lyset ud, mr. Tulkinghorn? Tænd det med det her.
- Var det alt? - Nej. Se der.
Jøsses. Stendød.
Iskold.
Der er penge her. 2 pund, 6 shilling og 4 pence.
- Rør dem ikke! - Seks ugers husleje og diverse!
Han efterlod dem til mig. Men han skrev ikke nogen besked.
Ingenting. Hvad har han i kufferten?
Her er bare klude, mr. Tulkinghorn.
- Tilkald en læge. Skynd dig. - Som De ønsker, mr. Tulkinghorn.
Det her er din livslinje. Kan du se? Den er lang og lige.
- Er det godt? - Vældig godt.
Det her er kærlighedslinjen. Også den er lang.
Den er meget dyb. Der er en fyr, der bliver overordentlig heldig.
Jeg håber, at han fortjener dig, Ada.
- Spå Esther. - Nej tak, jeg vil ikke spås.
Jeg blev gjort bekendt med min skæbne for længe siden.
- Hvad laver I? - Richard spår om fremtiden.
Gør han det? Hvilken skæbne venter dig, Rick?
Jeg kan ikke blive klog på det. Jeg burde selv overtage kontrollen.
Finde et erhverv og arbejde hårdt. Klare mig selv.
Det lyder godt. Hvilket erhverv vil du vælge?
Jeg aner det ikke.
- Som dreng ville jeg til søs. - Det er nok for sent til flåden.
Kirken? Medicin? Kirurg, måske?
Kirurg? Ja, måske. "Richard Carstone, kirurg."
- Lægegerningen? - Ja, mr. Skimpole. Kirurg.
Jeg uddannede mig til læge og praktiserede ... et stykke tid.
Men da jeg intet talent har for detaljer og afskyr blod ...
- Jeg vil ikke afskrække dig. - Ja, der er vist ret meget blod.
Det vænner man sig nok til. Du ville hjælpe mennesker, gøre dem raske.
Ja, netop. Naturligvis.
Han har været død i tre timer. Sandsynligvis en overdosis opium.
- Hvad sker der med liget? - Først skal der være ligsyn.
Mine herrer nævninge. Det her gælder en ukendt mand.
Ingen kender hans navn, og ingen ved, hvem han var.
Jo.
- Kendte du ham, dreng? - Ikke af navn, men han var rar.
Det er ikke bevismateriale. Han efterlod sig intet af værdi.
Ingen penge, bortset fra nogle shillings, han skyldte værten.
Ifølge flere vidner havde han for vane at bruge store mængder opium.
Lægen sagde, at afdøde ifølge hans professionelle vurdering var ...
- Hvordan formulerede De det? - Han var ligeglad med sit liv.
Om han levede eller døde, men han forsøgte ikke at tage sit liv.
Tak, mr. Woodcourt.
Hvis De har hørt noget, der får Dem til at tro, at han begik selvmord -
- så er det Deres kendelse.
Hvis De tror, det var et hændeligt dødsfald, er det kendelsen.
Behøver De at votere?
- Hændeligt dødsfald, høje dommer. - Mange tak, mine herrer.
Det bliver en fattigbegravelse for mr. Nemo.
Af jord er du kommet. Til jord skal du blive.
Af jorden skal du igen opstå ved Jesus Kristus.
Ja, fortsæt.
- Kom her, knægt! - Jeg har ikke gjort noget.
Hvad laver du her? Hvad foregik mellem dig og den mand?
Ingenting. Jeg ved intet om ham, bortset fra ...
- Bortset fra hvad? - Han var rar ved mig.
- Hvorfor var han rar ved dig? - Jeg ved det ikke, hr.
Lad drengen gå, mr. Tulkinghorn. De skræmmer ham.
Jeg spurgte blot, hvad han vidste om vores afdøde ven.
Han synes ikke at vide noget.
Værsgo, Jo. Tak for ulejligheden.
Hvad er Deres indtryk af mr. Nemo?
Måske en gentleman, det havde oplevet onde tider.
- En gentleman? - En officer, måske.
Officer? Officer og gentleman.
Ser man det. Tak, mr. Woodcourt.
Jeg beundrer Deres energi og pligttroskab, mr. Carstone.
- Men hvorfor vil De gøre det? - Noget må man jo gøre.
De er en af Jarndyce-myndlingerne og behøver blot afvente Deres arv.
- Men jeg ved intet om den slags. - Jeg ved ikke så meget selv.
Vi er et par troskyldige sjæle.
Jeg prøver at forstå min gode ven Jarndyce.
Hvis han synes, at det er så godt at have en profession -
- hvorfor så ikke selv have en?
Jeg ved det ikke, mr. Skimpole.
Hvorfor er han værge for Jarndyce-myndlingerne -
- når han selv har en interesse i udfaldet af sagen?
Han er et godt menneske, antager jeg. Venlig og gavmild og den slags.
- Han har været venlig mod Dem. - Ja, det har han.
Tag Dem ikke af mine spørgsmål.
Jeg forstår mig ikke på den slags ting. Jeg er et barn.
Vi er snart hjemme.
- Du har meget korrespondance. - Men der står ikke noget vigtigt.
Så jeg en af mr. Tulkinghorns endeløse udgydelser?
Undskyld mig! Han har sendt en besked til dig.
Det smuttede for mig, da vi skiftede heste.
Hvad var det? Beskeden.
Ja, naturligvis. Lad mig se.
"I sagen angående ..." Nej, det var ikke det.
Her er det.
"Jeg har noget at meddele vedrørende den person -
- der kopierede den erklæring, hun bemærkede -
- da jeg besøgte Dem for nogle uger siden."
"Jeg har truffet manden."
Det var beskeden.
Jeg vil spadsere lidt.
- Spadsere? Er det klogt, min kære? - Vær venlig at standse vognen.
Min kære? Mine kære!
Hvis du ønsker at spadsere, vil jeg gå med dig.
Naturligvis.
- Jeg går ud, Clamb. - Javist.
- Hvor er De, hvis nogen spørger? - Sig, at De ikke ved det, Clamb.
Javist.
Rick, min dreng! Ada! Mr. Kenge er her.
Goddag! Er der nyt om vores sag i retten?
Papirer skal underskrives, mr. Carstone, men intet nyt.
Retfærdighedens mølle maler langsomt. Det må De forstå.
Det bedste er ikke at forvente noget. Så bliver vi ikke skuffet.
En glimrende filosofi. Gid flere klienter var som Dem.
Mr. Kenge har andre nyheder.
Min fætter mr. Bayham Badger er læge med en god praksis i Chelsea.
Han vil gerne bistå Dem med Deres studier.
De er velkommen til at bo der som betalende gæst.
I Chelsea? Så må jeg forlade Bleak House.
- Ja, Rick. Der er langt til Chelsea. - Det er jeg klar over.
- Er det ikke strålende nyheder? - Naturligvis. Tak, mr. Kenge.
Han vil jo komme hjem på besøg tit, og vi kan besøge ham, ikke sandt?
Naturligvis. Vi tager alle med til London og hjælper ham til rette.
Goddag, mrs. Rouncewell.
- Alt står vel til, Sir Leicester? - Ja.
- Og Fruen? - Fint, tak.
- Hvem er den pige? - Det er min protegé. Rosa.
Hun skal være kammerpige. Jeg håber, Deres Nåde synes om hende.
Rosa.
Mon du er klar over, hvor køn du er.
- Hvor gammel er du? - 19 år, Frue.
19 år.
Lad dem ikke fordærve dig med smiger.
Ja, Frue.
- Her skal vi bo. - Ikke hos familien Jellyby?
- Ikke igen, Rick. - Det havde været rart.
- Jeg vil gerne møde Caddy igen. - Først middag med Bayham Badger.
Stands!
Hvem er De? Hvad laver De her?
Mit navn er Tulkinghorn. Sir Leicester Dedlocks advokat.
De er den skurk, der skriver breve fulde af trusler til mig.
Lad mig gøre Dem opmærksom på, at her er færdselsret.
Sludder!
Hvis sir Leicester blokerer vejen for mig på sin ejendom -
- blokerer jeg hans på min!
Mange tak.
Kør videre!
Rosa var en meget køn pige, ikke sandt?
Meget køn, Frue. På en enkel, landlig måde.
Sådan kan jeg godt lide det, Hortense.
Mrs. Rouncewell har oplært hende til at være kammerpige.
Måske skulle jeg engagere hende? Hvad siger du til det?
Fruen har allerede en kammerpige.
Jamen så får jeg en til, Hortense.
- Velkommen til faget, mr. Carstone. - Tak, fordi De vil hjælpe mig.
Mr. Bayham Badger er vældig god af sig.
Jeg fortjener næppe så prægtig en kvinde som mrs. Badger.
- Se, hvor god han er. - Jeg kommer på afveje.
Mr. Woodcourt er en ung kollega. Han oplyser gerne mr. Carstone -
- angående ... Skal vi kalde det bagsiden af vores erhverv?
Af grunde, kun han kender, virker han blandt samfundets bærme.
Ikke udelukkende. Jeg må også forsørge mig selv.
Fattige har lige så meget brug for lægen som rige.
Det mener jeg også, mr. Woodcourt.
Jamen dog, radikal snak.
Skidt for appetitten og skidt for fordøjelsen.
Skal vi gå ind, min kære?
Sir Leicester. Frue. Mr. Tulkinghorn.
Goddag, mr. Tulkinghorn. Vi havde forventet, De var kommet før.
Jeg burde være kommet før, Sir Leicester.
Men jeg var været optaget af striden om færdselsret -
- mellem Dem og Deres nabo Boythorn.
Og en anden sag, der gælder Hendes Nåde. Men lad nu det hvile ...
- Med hensyn til mr. Boythorn ... - Mr. Boythorn har en skidt karakter.
Det skal nok passe, Sir Leicester. Han var bestemt ubehersket.
Men jeg fik det klare indtryk -
- at Deres uenighed kan løses. Hvis De vil overveje et kompromis.
Min nabo Boythorn har ingen rettigheder i denne sag.
Jeg ønsker at hævde mine rettigheder.
Der bliver intet kompromis. Intet møde på halvvejen, som De siger.
Det ville være at åbne sluserne for kaos, uorden og anarki.
Jeg taler som Dedlock-slægtens overhoved.
Sig ikke mere, Sir Leicester. Jeg har fået mine instrukser.
- Vil De have lidt aftensmad? - Gerne, Sir Leicester. Jeg takker.
Pigen viser Dem til Deres værelse.
Sir Leicester. Deres Nåde.
Kaptajn Swosser fra den kongelige flåde var mrs. Badgers første mand.
En fremtrædende officer.
Professor Dingo var min forgænger ...
Har mr. Carstone villet være læge længe, miss Summerson?
Nej. Det var vist en ret pludselig beslutning.
Han virker ivrig og livlig. Faget har brug for dygtige folk.
Det er ikke let at etablere sig. Jeg kæmper med økonomien.
- Har mr. Carstone egne penge? - Han er en Jarndyce-myndling.
Det er Ada også. Miss Clare, mener jeg.
De kan arve en stor formue en dag, når det hele er afgjort.
Og De? Er De også under værgemål, eller er De mr. Jarndyces myndling?
Nej, jeg er ikke betydningsfuld.
Det er jeg ikke enig i. De har meninger og udtrykker dem.
Det kan jeg godt lide. Især fordi De synes at være enig med mig.
Fortæl mr. Jarndyce, hvad kaptajn Swosser sagde om dig.
Han sagde gerne, jeg var bedre end land i sigte eller en brise agterude.
Er De ikke mr. Jarndyces myndling, er De måske hans niece?
Jeg blev ansat af mr. Jarndyce som selskabsdame for miss Clare.
Nu er jeg også mr. Jarndyces husholderske.
Virkelig? Så er De en betydningsfuld person, miss Summerson.
Nej, slet ikke. Jeg bliver aldrig en betydningsfuld person.
Ikke det? Så må De tillade mig at være uenig med Dem.
Men et godt hoved. Jeg ville gerne selv have haft sådant et hoved.
Min engel.
Jeg håber ikke, at jeg forstyrrer Dem. Spis videre, mr. Tulkinghorn.
Mange tak, Deres Nåde, men jeg er mæt.
Ville Deres Nåde spørge om noget?
De sendte en besked angående håndskriften, jeg spurgte om.
De huskeder omstændighederne. Selv havde jeg glemt dem.
Og De gjorde Dem den ulejlighed at finde ud af, hvem det var?
- Var det en beediget erklæring? - Ja. Jeg gjorde mig den ulejlighed.
- Fandt De ham? - Ja, jeg fandt ham.
- Hvordan fandt De ham? - Jeg fandt ham død.
- Fortsæt, mr. Tulkinghorn. - Der er ikke meget at sige.
Jeg blev henvist til hans usle logi, hvor jeg fandt ham død.
Han havde taget en overdosis opium.
Om det var overlagt eller et uheld, er ikke til at vide.
- Hvilken slags mand var han? - Det er svært at sige.
Jeg ville mene, han var fra samfundets bund.
Lægen syntes at tro, at han engang havde haft et bedre liv.
- Hvad kaldte de ham? - Ingen kendte hans navn.
Han syntes hverken at have haft familie eller venner.
Han benyttede navnet Nemo.
- "Ingen." - Netop.
- Der var ikke andre spor? - Nej, ingen.
Jeg forstår. Tak, mr. Tulkinghorn. Jeg skal ikke forstyrre mere.
Lady Dedlock.
Jeg har været sir Leicesters advokat i mange år.
- Min far var hans fars advokat. - Jeg ved det, mr. Tulkinghorn.
Sir Leicester har altid haft min absolutte loyalitet.
Og den vil han altid have.
Det glæder mig.
Uanset konsekvenserne for andre.
Det vil jeg da også håbe, mr. Tulkinghorn.
Godaften.
Hvad har vi her, Lady Jane? Et fint lille bundt fra Nemos kuffert.
Ingen ved, at jeg har taget det ud over dig og mig, Lady Jane.
Men hvad står der? Vi ved det ikke, for vi kan ikke læse.
Men det her er en dames håndskrift. Jeg tror, at det er kærestebreve.
En dames duft.
Ada, er du vågen?
Ada? Hvad er der?
- Er du syg? - Nej, slet ikke. Jeg har det fint.
- Hvad er der? - Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Inden Richard gik, sagde han, at han er forelsket i mig.
Det kunne jeg have fortalt for længe siden.
Virkelig? Var det så tydeligt?
Måske burde jeg have indset det, men jeg har aldrig ...
Hvad føler du, Ada?
- Føler du det samme som ham? - Ja, det gør jeg.
Han vil have, at vi forlover os, Esther.
Har du talt med mr. Jarndyce?
En forlovelse? Det er jeg ikke begejstret for.
Du skal kunne forsørge en hustru, og det tager tid.
Naturligvis. Men hvis sagen snart bliver afgjort ...
Regn ikke med det. Andre har måttet fortryde det.
Jeg regner ikke med det, men så vil vi ikke komme til at mangle penge.
Jeg siger blot til jer begge, at I må have tålmodighed.
Du er i London og forbereder dig på lægegerningen.
Ada er i Bleak House i min varetægt.
I kan elske hinanden ganske udmærket ... på afstand.
Jeg forbyder ikke en forlovelse, men jeg råder jer til at vente.
- Men ... - Det er nok det bedste, Richard.
- Vi handler ikke imod Deres råd. - Tak, Rick.
- Tag en diktat, Clamb. - Ja, mr. Tulkinghorn.
Til lady Dedlock. Nej, det er bedre med en henkastet omtale i et PS.
- Til sir Leicester Dedlock. - Javel.
Gjorde jeg ret, Esther?
Det er svært at være forelskede og måtte leve adskilt.
Det er til deres eget bedste.
Måske er det, vi ønsker os, og det, der er bedst for os -
- ikke det samme.
Hvad med dig, Esther? Hvad ønsker du?
Mig? Jeg ønsker mig ikke noget.
Miss Summerson har besøg. Det er miss Jellyby.
- Caddy! - Jeg ved, at jeg ser skrækkelig ud.
Men jeg var nødt til at komme.
Efter Deres besøg besluttede jeg at gøre noget ved min kejtethed.
Jeg startede på mr. Turveydrops "Akademi for dans og opførsel."
- Nu kan du danse og opføre dig! - Det håber jeg.
Men der er noget andet ... Jeg ved ikke, hvordan det skete -
- men jeg er forlovet med mr. Prince Turveydrop!
Prince! Det her er min ven, miss Summerson.
- Rart at møde Dem, mr. Turveydrop! - Det rart at møde miss Jellybys ven.
- Kom, vi vil ikke forstyrre. - Fortsæt, Prince.
Hvis du siger det, min elskede.
- Jeg elsker ham, miss Summerson. - Det glæder mig, Caddy.
Du godeste. Det er hans far.
Se på ham. Prince må arbejde, og faren stiller sin opførsel til skue.
- Underviser han i opførsel? - Næ, han spankulerer kun rundt.
Han tror, at han tilhører aristokratiet.
Kvinde! Skønne kvinde! Hvilket køn De er.
Jeg kunne bide ham! Forældre er en forbandelse.
Jeg ville aldrig kunne være som ham eller min mor.
Men jeg prøver at være tålmodig for Deres og min kære Princes skyld.
Kom, vi får ikke talt med Prince. Han slider for den frygtelige gamle mand.
Jeg lovede at se ind hos miss Flite.
Udmærket.
- Mere fra Tulkinghorn. - Igen?
Han har udtaget en stævning mod Boythorn.
Hvorfor kan du og mr. Boythorn ikke slutte fred og være gode naboer?
Han ender i fodlænker, før jeg er færdig med ham.
Mere om din retsskriver. Han siger:
"Jeg har talt med en gadefejer, der kaldes Jo." Der er kun det navn.
"Han arbejder i nærheden af domhuset."
"Han udtalte sig ved ligsynet."
"Jeg er sikker på, han ved mere, og afventer Hendes Nådes instrukser."
- Er det noget, der interesserer dig? - Sig, jeg ikke er interesseret mere.
Ja, min kære.
Bare et hurtigt kig, når vi passerer, Ada.
- Tak. Værsgo. - Mange tak, hr.
- Var det en shilling, Richard? - Det gjorde ham glad.
Skal vi se, hvad der sker i retten? Vor fremtid afhænger af det.
- Det mener mr. Jarndyce ikke. - Han er et godt menneske.
Men hans modvilje mod jura er ikke rationel.
Jura er et udmærket erhverv. Jeg har tænkt over det.
- Hvad med lægestudiet? - Det er godt at have alternativer.
- Hvad med et besøg i retten? - Ja, hvis du synes det.
Part i første del kaldes part i første del.
Part i den anden del kaldes den tiltalte ...
Så er det nok!
- Hvabehar, Deres Nåde? - Onsdag om fjorten dage.
Alle rejser sig for Lordkansleren!
- Jeg vil blive hørt! - Hvem er han? Ansigtet er bekendt.
- Mr. Gridley, Deres Nåde. - Manden fra Shropshire.
Ja, Deres Nåde. Gridley. Hvornår tages min sag op?
Jeg er slæbt hertil ufrivilligt. Min ejendom er konfiskeret.
Min gård får lov at rådne. Jeg må have en kendelse!
- Retfærdighed! Jeg tier ikke mere! - De udviser foragt for retten.
De og skurkene her skaber foragt for loven og ødelægger ærligt folk!
Ham der er den værste af dem! Tulkinghorn er navnet!
- De bringer Dem selv i uføre! - Retfærdighed!
- Nej, det er ikke den rette måde! - Ned med ham!
Vær barmhjertig mod ham.
- Mr. Gridley er en plage, Clamb. - Han er hidsig og uhøflig.
Ingen respekt for systemet, mr. Tulkinghorn.
- Skaf en dommerkendelse. - Ja.
- Foragt for retten og bagvaskelse. - Ja.
Bare rolig. Jeg har det godt igen, mr. Woodcourt.
De må hvile Dem. Gå ikke i retten denne uge. Lover De?
- Undskyld, jeg er til besvær. - Slet ikke.
Han er den venligste læge i hele verden.
Han får sin belønning på dommedag.
Alle er så venlige. Jeg blev båret hertil af en Jarndyce-myndling.
- En fortræffelig ung mand. - Ja, det er han.
Miss Jellyby. Alle er så venlige.
Alle. Så yderst venlige.
Hvordan har den gamle dame det? Jeg troede, hun skulle dø.
- Hun er kommet sig, mr. Krook. - Er hun det? Godt.
Jeg vil ikke have flere lig. Det ville give mig et dårligt ry.
Goddag! Krook, til tjeneste.
De er alle velkomne her hos mig, hvis De har noget at sælge.
Sikke et smukt hår.
Jeg har tre sække med kvindehår, men intet der er så smukt.
- Sikken farve og tekstur. - Nu er det godt.
Beundr det gerne, men tag Dem ingen friheder.
Mr. Carstone, ikke sandt? En af Jarndyce-myndlingerne.
Det vil ende i lutter elendighed. Spørg ham.
Hvad kalder De dem? Har de navne?
Lad mig fortælle det, mr. Jarndyce. Hun vil ikke fortælle det.
Deres navne er Håb, Glæde, Ungdom -
- Fred, Hvile, Liv -
- Støv, Aske, Sløseri, Armod, Undergang -
- Fortvivlelse, Galskab, Død, List -
- Dårskab, Ord, Parykker, Klude, Kaudervælsk, Vrøvl og Nonsens!
Det var en barsk vind.
Når min ædle og lærde ven afsiger dommen, slippes de fri.
- Ikke sandt, Flite? - Netop, mr. Krook.
Så hvis den dag kommer, slår alle de andre fugle dem ihjel.
Har der nogensinde været en østenvind, så er det nok i dag.
Nu må vi se at komme af sted.
Vil De spise aftensmad med os, mr. Woodcourt?
Vores ven mr. Skimpole kommer også. Miss Flite.
- Miss Flite stoler på Dem. - Jeg har stor respekt for hende.
- Gamle damer betaler vel godt? - Jeg behandler hende gratis.
- De er filantrop, mr. Woodcourt. - Ja, så sandelig.
Men det er vel svært at forsørge sig, hvis De behandler alle gratis?
Nogle betaler, men mange har ikke råd. Skal jeg afvise dem?
En hospitalsansættelse ville være rar, men de job er svære at få.
Jeg havde nær taget et nordpå -
- men jeg vil se, om jeg kan klare mig her i London.
- Det håber jeg, mr. Woodcourt. - Tak, miss Summerson.
Mr. Carstone må ikke få et forkert indtryk.
Medicin er et udmærket erhverv. Jeg ønsker ikke noget andet.
- Skål for lægevidenskaben. - Lægevidenskaben!
Woodcourt. Mr. Allan Woodcourt.
Læge. Waliser.
Hvad har han, som jeg ikke har?
Jeg så hende først, din ... walisiske læge.
Men jeg venter, min engel. Guppy vil vente.
Min ven Boythorn har inviteret os. Sir Leicester Dedlocks nabo.
Vi ser det store hus. På afstand. Boythorn strides med sir Leicester.
- Han er højrøstet og utålelig. - Han inviterede også Dem, Skimpole.
Jaså? Ja, i så fald ... Jeg vil gøre alt for mine venner.
Bortset fra at svare enhver sit.
Husker De manden, der ville anholde mig? Jeg blev reddet af Dem.
- Mr. Neckett? Ja, det gør jeg. - Gæt, hvad der er sket ham.
Han er selv blevet anholdt af den store pantefoged!
Han plager ikke uskyldige folk mere.
- Er Neckett død? - Hans tre børn må klare sig selv.
Ingen vil hjælpe dem. Faderens erhverv er ikke populært.
Jeg kan ikke lide det. Vores fejltrin gør folk som Neckett nødvendige.
- Deres ulykke bør ikke glæde os. - Nej. Men hvad kan man gøre?
- Ved De, hvor børnene er? - Coavinses? Javist.
- Så tager vi derhen i morgen. - Glimrende idé.
Ikke dig, Rick. Du skal læse medicin hos mr. Bayham Badger.
Ja, naturligvis. Javist.
- Mr. Carstone! - Ja, mr. Badger?
- Er blandingen malet? - Næsten, mr. Badger.
Skynd Dem, mr. Carstone.
Jeg går ud et øjeblik, mr. Badger!
Venter I et øjeblik på mig?
- Miss Summerson. - Det her må ophøre, mr. Guppy.
- Jeg vil ikke volde Dem kval. - Så hold op. Kære mr. Guppy.
De spilder Deres tid.
- Udmærket. De vil ikke se mig igen. - Tak, mr. Guppy.
Men mine følelser er uforandrede.
Vi er låst inde! Mrs. Blinder har nøglen.
Bare rolig, vi vil jer intet ondt.
- Hvem har låst jer inde? - Charley.
- Er Charley jeres bror? - Nej, hun er vores søster.
- Hvor er Charley nu? - Hun vasker. Tøj.
- Så vi får penge til mad. - Åh gud.
Hvad er der sket?
Intet. Vi hørte om jeres omstændigheder.
- Vi ville se, hvordan det går jer. - Fint. Vi har ikke brug for hjælp.
- Jeg tager mig af os alle. - Ved at arbejde som vaskekone?
- Du kan ikke nå op til karret. - Jo, med træsko. Jeg har mors.
- Hvor tit går du ud? - Hver dag, hr.
Spædbarnet har det trygt. Lyset fra domstolen skinner ind om aftenen.
- Tom er ikke mørkeræd. Vel, Tom? - Nej, jeg er ej.
Så vi har det fint her. Send os ikke på børnehjem.
Hvad angår retsskriveren, så takker hendes nåde -
- for Deres tålmodige indsats.
Hun meddeler samtidig, at hun ikke længere er interesseret i sagen.
Jaså? Vi får se.
- Clamb. - Ja, sir?
- Er morgendagens sag klar? - Ja, mr. Tulkinghorn.
Arrestordren på mr. Gridley? Godt. Jeg går ud.
Hvor er De, hvis nogen spørger? Jeg siger, at jeg ikke ved det.
Netop, Clamb!
- Har De en skilling, hr.? - Nej.
Godaften, hr. En skilling?
Har De en skilling, frøken?
- Er du drengen Jo? - Jeg har ikke gjort noget.
Kom her. Du behøver ikke være bange for mig.
Du kendte ham, der døde. Manden, der kaldtes Nemo.
- Hvordan var han? - Venlig. Han gav mig penge.
Jeg vil give dig penge, hvis du viser mig, hvor han boede -
- hvor han døde, og hvor han er begravet.
- Kan du gøre det? - Ja, Deres Nåde.
- Nej, jeg er en tjenestepige. - Ja, frøken.
Gå i forvejen, og vend dig ikke om. Tal kun, hvis jeg taler til dig.
Jeg vil give dig flere penge, end du nogensinde har haft. Vis vej.
- Hvordan går det med studierne? - Nogenlunde.
Det er vel lige så godt som alt muligt andet, antager jeg.
Mr. Badger?
Min kære.
Mr. Badger og jeg ville gerne vide -
- om mr. Carstone måske havde foretaget et uklogt valg af erhverv.
Han nærer ikke den interesse for det, der viser, at det er hans kald.
Mener mr. Badger også det?
Ja, hvis jeg skal være oprigtig.
Da jeg hørte mrs. Badger beskrive det sådan -
- er jeg kort sagt nået frem til mrs. Badgers konklusion.
Jaså? Det havde jeg ingen anelse om.
Faktum er, at jeg selv er nået til samme konklusion.
Jeg er nået frem til, at jura er det rette for mig.
- Hvem bor her? - Mr. Snagsby.
Han gav ham skrivearbejde og betalte for det.
Fortsæt.
Her, rundt om hjørnet.
Krooks hus. Det var der, han boede, frøken.
Han døde der.
- Hvilket rum? - Øverst oppe, frøken. Omme bagved.
- Jura? - Jeg kan begynde hos Kenge.
Bliver jeg fuldmægtig hos Kenge, kan jeg holde øje med vores sag.
Jeg kan overvåge Adas og mine interesser.
- Måske kommer der intet ud af det. - Det forstår jeg.
Jeg egner mig til jura i en grad, jeg ikke egner mig til lægegerningen.
- Er du helt sikker? - Det er jeg.
Vi kan trække os ud af det med æren i behold og vil gøre det.
Men for din kusines skyld må vi ikke lave flere af den slags fejl.
Det er klart. Ikke flere fejl.
- Det bliver jura. - Jura.
Hvad er det her for et sted? Hvorfor tager du mig med hertil?
- Det var her, de begravede ham. - Hvad?
- På dette forfærdelige sted? - Der, frøken. Kan De se?
De gravede ikke så dybt og måtte trampe på den.
- Er det indviet jord? - Hvad er det?
- Er den velsignet? - Velsignet? Det ved jeg ikke.
Men den har da ikke hjulpet ham. Men jeg ved ikke noget.
Værsgo.
Tag det her. Godaften.
De ser bekymret ud.
Tænk ikke ondt om Richard, fordi han ombestemte sig.
Nej da. Han har tiden for sig.
Et helt liv.
Men jeg ville ønske, at han havde din standhaftighed.
Han har Adas hjerte. Forstår du det?
Han har hendes hjerte.
Mr. Woodcourt.
Woodcourt! Sikken behagelig overraskelse.
Undskyld mig. De tager snart til Lincolnshire. Jeg ville tage afsked.
Jeg rejser også snart.
- De svigter vel ikke miss Flite? - Jeg er bange for det.
Min økonomiske situation er forværret. Noget gæld er opsagt.
For at gøre en lang historie kort skal jeg være skibslæge.
Flåden har altid brug for uddannede folk.
Det er ikke, hvad jeg ønsker.
Det er trist at forlade Dem alle, netop som jeg har lært Dem at kende.
Bliver De væk længe?
Mange måneder. Måske år.
Se, Esther!
- Den er køn. Har du lavet den? - Nej. Den er fra mr. Woodcourt.
- Det var betænksomt af ham. - Den er til dig, Esther.
Han sagde udtrykkeligt til Harriet: "Til miss Summerson." Værsgo.
Tekster: Line Hansen www.sdimedia.com